Hvor lenge har du visst om dette?
- Jeg visste ingenting. - Du ser jo inn i fremtiden.
Synene kommer til meg. Jeg kan ikke kontrollere dem.
- Så beleilig. - Vi har fortsatt en jobb foran oss.
Min søsters blod er fortsatt varmt, og du vil ha meg med på ditt korstog?
Vi må redde disse vampyrene. Jeg gjorde alt for å redde henne.
Du skulle hente Warlow så hun kunne få blodet hans!
- Jeg ser ham ikke. Hvor er han? - Sookie har ham.
Og så fikk man sannheten.
Den allmektige profeten ville ikke legge seg ut med sin elskede Sookie.
I stedet lot han min søster dø.
Hva gjorde Sookie da du spurte?
Staket hun deg igjen? Hvordan føltes det da hun prøvde å drepe deg?
Selv da du dro staken ut av hjertet og viste at du var usårbar,-
- følte du deg nok likevel svak.
Det blikket har jeg sett før.
Jeg hadde rett, ikke sant?
Herregud! Jeg hadde nok rett, for du løfter meg med tankekraft, Bill!
Fantastisk! Mor, jeg kan fly! Jeg kan fly!
- Du må ha dødslengsel. - Lovet være deg for din godhet, Bill!
Du vil dø, akkurat som din ynkelige skaper Godric.
Er det dødeligheten din du ikke takler?
Eller skammer du deg for å ha trodd på noe annet enn deg selv?
- Du er faen meg ingen gud. - Det har jeg da aldri påstått heller.
Ut. Forlat mitt hus.
Jeg er vekk alt.
Hun ser ikke død ut. Kan du dobbeltsjekke, Danielle?
- Nei. Hun lever fortsatt. - De kommer ikke til å avsløre noe.
- Hold kjeft! - Ta meg, og la henne gå!
Hører du dårlig? Hold kjeft! Det gjelder deg også!
Hva sa du? Jeg er flokklederen din!
Ikke nå mer.
- Jeg utfordrer deg. - Unnskyld?
Kan jeg få en sekundant?
Jeg stiller opp.
Og jeg.
Du forrådte oss og løy for alle i flokken.
Og du satte en hamskifter og de to foran oss.
Du er ikke skikket til å lede. Jeg avsetter deg.
Vil du virkelig slåss mot meg?
- Til siste bloddråpe. - Er du gal?
Faktisk ikke. Du vasker utvilsomt gulvet med meg.
Men jeg tror ikke Herveaux her har mot til å gi meg nådestøtet.
Stakkars Alcide. Du er ikke skapt for å drepe, du.
Jeg sa jo at du ville være for feig.
- Vi kan da prate fornuft med henne? - Nei.
Du overlever ikke uten å vite visse ting.
Hun der er ei bikkje, og han er kjøttbeinet hennes.
Hun banker livsskiten ut av oss alle om vi lar henne.
Hva gjorde du for å bli slengt inn her?
- Det vanlige. - Kutt ut, Jason. Hva har du gjort?
Jeg lå med dama til guvernøren.
- Hvordan klarte du det? - Vi har en fortid sammen.
- Vet guvernøren om det? - Jeg tror ikke det.
- Hva er det? - Det kan fungere for oss likevel.
- Takk for at du reddet meg. - Det jeg sa om at du var min...
Jeg mente alvor. Jeg vet ikke hvor lenge jeg overlever her.
Men så lenge jeg lever,-
- skal jeg nære meg på deg når det passer meg.
Sett deg.
Ok.
Men... Vent.
Vil du la de andre spise av meg også?
Hva tror du om meg? Jeg er katolikk.
Ingen moderne liksomkatolikk, men beinhard middelalderkatolikk.
Jeg er ekte vare. Jeg tror på Gud og vår forenings ukrenkelighet.
Om jeg sier at du er min, er du min for evig og alltid.
Selv om vi kommer oss ut herfra?
Sookie?
Jeg er på vei. Gå til gravstøtten og løft hendene som sist.
Bra.
- Hvordan er det med deg? - Ikke så verst. Men jeg er sulten.
Jeg var hjemme hos Arlene, hun som nettopp ble enke.
Bill kom på dagtidsbesøk mens jeg var der.
- Han har drukket mitt blod. - Bet du deg i tunga?
Jeg må be deg om en tjeneste. En ganske stor én.
- Kan du tenke deg å hjelpe Bill? - Hvorfor skulle jeg det?
- Har du fortsatt følelser for ham? - Nei.
Egentlig er det vennene mine du skal hjelpe.
- Vampyrvenner... Bill vil drepe meg. - Han må love å ikke gjøre det.
Han har løyet for og forrådt deg før. Og nå skal jeg stole på ham?
Det er ikke han du skal stole på, Warlow. Det er meg.
Om jeg ikke tror ham, er avtalen brutt.
Jeg lar ikke noe ramme deg. Jeg lover.
I så fall må du love å bli min for evig.
Går du med på det?
- Stiller du et ultimatum? - Jeg ser det heller som et frieri.
Jeg elsker deg, Sookie Stackhouse. Det har jeg gjort i nesten 6000 år.
Nå som jeg har vært her med deg, så uutholdelig nære...
...kan jeg ikke lenger vente med å innlede vår evighet sammen.
Jeg trenger litt betenkningstid.
En hel jævla evighet?
Holder det ikke å ta meg med på kino eller noe? Menn må liksom eie meg.
Om den sanne døden skulle komme nå, vil jeg dø som en lykkelig vampyr.
- Ikke jeg. - Unnskyld?
Nei...
Men jeg har vært her i snart seks uker.
Dette er første gangen jeg har følt at det fins noe å leve for.
- Så du liker meg, altså? - Ja, jeg liker deg.
- Får jeg spørre deg om noe? - Ja visst.
Hvor fikk du den fyren til å hente meg?
Det er en lang historie. Den forteller jeg helst en annen gang.
Kan vi ikke bare være sammen til noen kommer og avbryter?
Ja, så klart.
Vi har nok ikke rare fremtiden, så jeg skal ikke be deg se bakover.
Jeg tilgir deg.
MacGilvray. Ta med hippien til manneavdeling 2.
- Hvorfor må jeg alltid ta karene? - Skjerp deg, MacGilvray.
Ikke drikk blodet.
Ta med frøken DeBeaufort til kvinneavdeling 1, takk.
Skal bli, dr Finn.
- Hadde du nettopp sex med ham? - Ja.
- Hvor var det? - Svett, men givende.
Merlotte.
Skulle ikke du pusse flokken på meg?
Glem det. Jeg har lagt flokklivet bak meg.
Jenta og moren er inne hos deg.
Rikki kidnappet dem. Jeg gir dem tilbake nå.
Alcide.
Takk for at du gjorde det.
Jeg har kald øl om du vil ha.
Nå får dere Tru-Blood igjen. Aldri mer ynkelige doser.
Kom og hent deres helt egne flasker med Tru-Blood!
Jeg er så jævla sulten.
Jackson.
- Gi meg blodet ditt, pastor. - Jeg er en vampyr, akkurat som deg.
Hei der, nummer 2. Alle får sin egen flaske.
Takk, dr Overlark.
- Får jeg slå meg ned? - Hvorfor ikke? Det er et fritt land.
- Jeg heter Steve... - Jeg vet hvem du er.
Så upopulær har jeg ikke følt meg siden åttende klasse.
Jeg hadde på flere par underbukser, i tilfelle truserøsk.
Stort sett var det ikke mange nok.
Ikke.
Hva?
Ikke drikk blodet.
Vær så god.
- Takk. - Skål for deres trygghet.
Jeg vil ikke føle meg trygg før vi er hjemme igjen.
Hun har rett. Jeg er lei for alt dere er blitt utsatt for.
Jeg forstår at dere ikke tror meg, men dere er i sikkerhet nå.
- Jeg trenger bare hvile. - Ta min seng. Nicole kan ta sofaen.
- Hvor skal du sove, da? - I godstolen på restaurantkontoret.
Da tørner jeg inn.
- Jeg er så lei for det, mrs Wright. - Takk.
- God natt. - God natt, mor.
- Jeg elsker deg. - Og jeg deg.
Takk for whiskyen.
Fortell meg hvordan du egentlig har det.
Jeg er et nervevrak, men jeg klarer meg.
- Få deg litt hvile, nå. - Ok.
- Ok. God natt, da. - God natt.
Jeg kommer og tar deg.
Du er min!
Det rotet det til med Jessica. Nå må jeg ordne opp i det.
Jeg har vært så ute av meg, og hatet alle vampyrer.
Men det er ikke mitt rette jeg. Nå skal jeg gjøre det godt igjen.
Niall tar hånd om deg. Jeg elsker deg. Vi ses snart.
Jaså, du gikk rett på whiskeyen?
- Det var leit med vennen din. - Takk.
- Nicole sa det. - Ja. Jeg kommer til å savne ham.
- Jobbet han her? - Ja, det gjorde han.
Vet ikke hvorfor jeg overraskes av død mer.
Vi vet at den kommer, men vi vet ikke når.
Kanskje derfor, ja.
Jeg har ingenting bedre å foreslå.
- Det er omtrent alt som har skjedd. - Du...
Jeg fikk ferten av henne.
Er det ditt?
Temmelig sikkert. Det luktet som meg.
- Hvor vil du takle det? - Jeg skal gruble og drikke.
- Hvor stort forsprang har du? - Vet ikke.
- Jeg tar en uten deg. - Ikke faen.
- Violet? - Tror dere at hun vil dele?
- Ja, hun virker veldig gavmild. - Jeg er bare så jævla sulten.
Uansett må vi beskytte Jason fra henne.
- Pam, kan du tenke deg... - Nei.
Greit, jeg prøver.
- Kan vi prate, oss bosser imellom... - Stikk, jeg spiser.
Ja, hva? Jeg prøvde.
Du smaker så fordømt deilig, Jason Stackhouse.
Takk.
Du...
Violet.
- Får jeg be deg om noe? - Det kommer an på hva det er.
Ikke voldta meg.
Det fins vampyrer som ikke kan skille mellom mat og sex.
Jeg er ikke en av dem.
Ok, glem at jeg sa noe. Fortsett å spise.
Når vi knuller - og vi skal knulle, Jason,-
- skal det skje fordi begge parter samtykker.
Og ikke bare det.
Du kommer til å hige etter å knulle meg...
Men jeg vil ikke la deg. Du skal gjøre kur til meg.
Og så skal du trygle meg.
Og når jeg er tilfreds med kur og trygling,-
- skal du likevel jobbe for det.
Jeg er ikke en sånn jente.
Og jeg vet hvordan jeg fortjener å behandles.
Tenk at jeg ble full foran ungene...
Vær ikke så hard mot deg selv. Jeg tror ikke de merket noe engang.
Vær så god. Du trenger fett for å kurere bakrusen.
Portia og ungene har det bra. Utenom at Coby vekket henne grytidlig.
- Men nå trenger jeg kaffe. - Kan jeg få litt?
Du er ikke to uker gammel enda. Nei, du får ingen kaffe.
- Blir du med til begravelsesbyrået? - Vil du ha meg med, blir jeg med.
- Det vil jeg. - Ok.
- Skal du ikke ha baconet? - Fingrene av fatet.
Og dine fingre på.
Hvorfor så snill mot meg? Jeg var jo fæl.
Ikke tenk på det engang. Alt er topp mellom oss to.
- Takk, Lafayette. - Takk meg ved å spise noe.
- Føles det bedre? - Ja.
Jeg må åpne Merlotte's, men først...
Hva da?
Sook og jeg var i banken i går for å kikke i bankboksen.
- Der lå det en livsforsikring. - Terry hadde ingen livsforsikring.
- Jo. En diger en. - På hvor mye?
- To millioner. - Gode gud.
- Når tegnet han den? - For fire dager siden.
Jeg forstår.
- Herregud. - Herregud, Terry.
Du visste at det var i gjære, og jeg fikk det blendet bort!
Det hjalp jo ikke at Adilyn og søstrene plaget deg. Men selvmord!
Tante Arlene!
Slutt å tjuvlytte på folks tanker, så slipper du å høre ting du ikke liker!
Hva var det der?
Du har pratet med Warlow. Har dere bestemt dere for noe?
- Det vil ta sin tid å forklare. - Da begynner vi.
Før jeg sier det, vil jeg vite hvordan dette skal utspille seg.
Warlow blir med til leiren,-
- der han gir blod til vampyrene i det hvite rommet.
Når taket åpnes, er de immune mot solen, som jeg.
- Og så? - Om jeg vil drepe ham?
Dr Takahashi har ikke klart å fremstille Warlows blod syntetisk.
Han kommer ikke til skade. Jeg trenger ham levende.
Husker du da vi møttes, og du hatet å være vampyr?
- Jeg var på villspor. - Vel, Warlow hater det fortsatt.
Tiden er knapp. Ikke kast den bort på å si ting jeg alt vet.
- Beklager, men det er et stort valg. - Å? Redd dine venner, eller la være?
Warlow vil gjøre meg til vampyr. Han har ventet i 6000 år.
Han begynner å miste tålmodigheten, og har stilt meg et ultimatum.
Han hjelper deg kun om jeg blir fevampyrbruden hans!
Er ikke den samtalen verd fem minutter av din dyrebare tid?
- Egentlig ikke. - Ikke?
- Rimelig gjengjeld for den tjenesten. - Utrolig.
Du får en liten stund på deg til å samle tankene.
- Jeg trenger mer tid enn det. - Vi må avtale når du skal hentes.
Jeg hører av meg om jeg bestemmer meg for å takke ja.
Hva tror du om det, ditt faens monster?
Sarah. Vet du hvor guvernøren holder hus?
Ser jeg ut som assistenten hans? Jeg er hjernen bak dette prosjektet.
- Du kan prate med meg i stedet. - Vi har problemer.
En liten gruppe vampyrer nekter å drikke Tru-Blood.
- Vet dere hvorfor? - Nei.
Er min eksmann en av dem?
- Løp! - Jeg gjør mitt beste.
- Så jævla treg kan du umulig være! - Hva vil du?
- Hvorfor drikker du ikke Tru-Blood? - Det får jeg ikke si.
- Lys, takk! - Ok, da.
Vi vet at dere har smittet blodet med hepatitt V.
Hva er hepatitt V, Sarah? Jeg er livredd.
- Hvordan vet du det? - Ikke få meg til å si det.
- Lys, takk! - James! Han heter James.
Takk. Du kan stanse nå.
Herregud... Og forresten har vi ingen UV-lamper her inne.
Åpne.
- Mamma sa du hadde en dårlig dag. - Ja, det har jeg.
Vi tenkte å ta deg med ut og muntre deg opp.
Kanskje lette litt på trykket? Hva sier du?
Hvorfor ikke?
- Vet du hvorfor jeg er her? - Jeg er så lei for det.
Be forskerne vokte avdelingen og se om fler nekter å drikke.
Sarah.
Ja, det stemmer. Hvilket flynummer?
Vi tar 19-flyet hjem.
Ikke dra, Nicole. Jeg vil du skal bli her.
Hvor kommer dette fra?
- Jeg elsker din datter. - Jeg elsker deg også.
Du har vært igjennom et helvete.
Du er ikke i stand til å fatte et så stort valg nå!
- Jeg blir. - Du er bare 23. Og du, sølvreven?
Hva sa du, mor? Det er ulikt deg å være så trangsynt.
Passer det dårlig nå?
Ja, det kan man si.
- Skal jeg gå? - Jeg må uansett prate med mamma.
- Sikkert? Unnskyld oss. - Ta den tiden du trenger, sølvreven.
Jeg har ikke pratet med deg siden...
De virker hyggelige...
- Vanligvis, så. De er bra folk. - Jeg visste ikke at du hadde dame.
Det er ganske ferskt.
Herregud.
- Hva drakk jeg i går? - Det gjorde jeg også.
- Du drikker da ikke? - Nå gjør jeg det.
Hvilke sorger har du å drukne?
Å, du vet. Vampyrer, feer og sånt.
- Ellers ville du ikke vært Sookie. - Jeg kan bli det.
- Hva mener du? - Jeg vil vise deg noe.
Hva i huleste er det der?
Alt som gjør meg til vampyrmagnet samlet i en hendig, liten kule.
- Hva er den til? - Den dreper vampyrer. Men også...
Om jeg kaster den uten å suge kraften til meg igjen etterpå,-
- kan jeg legge tiden med vampyrer bak meg.
Livet ville jo vært mye enklere om vi ikke var nødt til å være annerledes.
- Jeg er ikke nødt. - Hva vil du med meg? Hva gjør du her?
En del av meg har alltid trodd at det ville bli oss to til slutt.
- Ta vekk kula. - Sam...
Du har alltid visst hva jeg føler, men du brydde deg ikke.
Du valgte alltid en farligere mann, og nå kommer du...
- Dette kunne ikke vært mer ubeleilig! - Jeg er lei for det.
- Nicole er gravid. - Oi!
- Ja... - "Gratulerer" er vel på sin plass.
Takk, men ikke si noe til henne.
Hun vet det ikke ennå. Men jeg værer det på henne.
- Har hun ikke rett til å vite... - Ba jeg deg om råd?
Ha det, Sam.
Ha det, Sookie.
Blomstene sendes i morgen tidlig. Floristen har bekreftet det.
De sender sine friskeste og vakreste stuekalaer.
Takk, mr Jenkins. Du har vært fantastisk.
Du kan kontrollere plasseringen før presten kommer, om en time.
Har dere noen innspill, kan dere diskutere dem med ham.
Soldatene, da?
De har bekreftet at din sønnesønn får en militær begravelse.
Jeg vil ha salutt med 21 geværskudd. Ikke ni, ikke femten. Enogtyve.
Naturligvis. Det har jeg videreformidlet.
Er det noe du vil si?
- Hun er knust, stakkars liten. - Har det rabla for dere, alle mann?
Andy ble skutt, og dere vil avfyre 21 skudd i hans begravelse?
- Takk for det umotiverte utbruddet. - Umotiverte?
Nå må dette slutte.
Dette er en Bellefleur-begravelse. Sånn begraves mennene i vår slekt.
De har tjent vårt land med verdighet i hver generasjon siden vi kom hit.
Vel og bra, men Terry ga blanke i alt det der.
- Arlene. - Det er sant!
Han lot seg verve fordi familien ikke ville dekke utdannelsen hans!
- Ok. Vil du gå ut litt? - Ja.
Jeg vil bare si en ting til før jeg går.
Den Terry dere begraver i morgen, er ikke den Terry jeg kjente.
Dere begraver en løgn.
Kom.
Jeg vet ikke om det blir mest ubekvemt for meg her eller der ute.
Jeg går ut.
Prester og blomster... Og hvorfor ikke noen geværskudd?
Din bestemor og søster overkjører henne totalt.
- Vil du ha en annen prest? - Jeg tar ikke imot pengene.
Ellers spiller jeg med i samme løgn som dem.
Han ble drept, og jeg vet jo hvem som drepte ham!
Han heter Justin McGillick. Sørg for at han stilles for retten.
Ja ha, og så? Hvem tjener på det, utenom forsikringsselskapet?
Jeg er sheriff, og jeg kan lete ham opp om du absolutt vil.
Men ikke tving meg til det, er du snill.
Dette er en stor tragedie. Det er det virkelig.
Men han ville at du skulle ha pengene.
I sin fullstendige desperasjon tenkte han likevel på deg.
Han ville forsørge deg og barna.
Men han forlot oss med vilje.
Jeg vet det. Jeg er også forbannet.
Hvordan kan vi hjelpe deg?
Kom hit.
Jeg vil ha nelliker. De er glade, og sånne vil jeg ha.
Og pastor Daniels fra den svarte kirken. Terry likte ham.
- Det blir vrient. - Men du ordner det.
Det kan du skrive opp.
For en vits.
Før søkte jeg trøst her.
Før kom jeg hit for å finne...
Jeg vet ikke... Kjærlighet?
Jeg husker at dere kysset meg god natt.
Dere bakte kaker og sang vuggesanger.
Ikke alt var like bra, men det meste var det.
Nå er de minnene borte.
De er byttet ut med smerte. Og mord.
Og et stummende mørke.
Her skal vi altså ligge, alle sammen.
Alle vi i Stackhouse-slekten.
Døde, men ikke borte.
For døden betyr ikke slutten lenger. Så mye vet vi nå.
Døden er bare en faens rasteplass på en vei som bare fortsetter...
...uten noen ende i sikte.
Faen ta dere, mamma og pappa.
Til helvete med deres kyss og klemmer og oppmuntring.
Jeg skal bli til det dere hatet så inderlig.
Det dere ville drepe meg for å forhindre.
For ikke faen om jeg vil ligge ved siden av dere i all evighet.
Heller vandre på jorden som et lik...
...enn å skjenke dere et eneste minutt til av mine tanker.
- Er Burrell her? - Nei.
Ikke lyv. Finn guvernør Burrell!
Sarah. Talsmegga fra Yokonomo er her. Hun er temmelig opprørt.
- Hva vil hun? - Hun vil snakke med guvernøren.
Han lovte meg, men nå har han satt trynet sitt på flaskene!
- Frøken Suzuki. Vær varsom... - Ikke faen! Jeg er forbannet.
- Hvor skal de der? - Jeg...
Pokker heller.
Hei. God morgen.
For en herlig dag.
- Guvernør! Guvernør Burrell! - Han er ikke her. Kan jeg hjelpe deg?
Sarah Newlin? Hvor er guvernøren?
Etter angrepet på huset hans er han blitt flyttet til et hemmelig sted.
- Er dette det hemmelige stedet? - Nei.
- Hva er dette for sted, da? - Det er kun for statlig ansatte.
Jeg er en forretningskvinne.
Og det er du også. Ok?
Vi er sterke kvinner som prøver å lykkes i en mannsdominert bransje.
Vi må støtte hverandre, ikke kjekle som småjenter...
Hva er dette?
- Forurenser dere produktet mitt? - Svarer jeg, må jeg drepe deg.
- Du er sprut sprø. - Jeg er på god vei.
- Hva gjør du? - Informerer myndighetene.
Hva i helvete?!
- Hjelp! Kan noen hjelpe meg? - Ikke prøv å stikke av fra meg.
- Hallo! - Å faen.
Pokker.
Takk, Jesus.
Dette er betjent Jason Stackhouse. Legg igjen en beskjed.
Hei, Jason. Jeg fikk beskjeden din.
Lov meg at du er forsiktig. Kom helskinnet hjem igjen.
Jeg lurte på om du hadde hørt om Terry?
Hvis ikke, må jeg dessverre meddele deg at han er død.
Begravelsen er i morgen formiddag.
Og vet du hvor Niall er? Jeg har ikke hørt fra ham på en stund.
Jeg fatter ikke at jeg dumper alt dette på svareren din...
Men det er så mye jeg vil snakke med deg om.
Forhåpentligvis ses vi på begravelsen i morgen.
Jeg holder av en plass til deg.
Jeg elsker deg.
Ja?
Hent meg om en time.
- Tenk om han våkner! - Det gjør han ikke.
- Hun ser smakfull ut. - En vampyr!
- Jeg må låne kjæresten din. - Ikke skad henne.
Ingen må komme til skade.
- Hvem er det? - Det er broren min.
Kan du be din bror stille seg ved siden av deg?
Kom hit, Rocky. Kom, da.
- Dere har aldri sett meg. Forstått? - Ja, sir.
Og jenta...
- Hva heter hun? - Adilyn.
Adilyn.
Dere har ikke sett Adilyn heller. Forstått?
Og du, unge mann, har absolutt ikke kledd av henne.
Beklager at jeg er nødt til å ta fra deg det minnet.
Ålreit. Dra hjem nå.
Frøken Mazurski. Hvorfor står du ikke i kø?
- Min nye venn holder meg mett. - Alle vampyrer må drikke sin rasjon.
- Drikker hun det, er Jason reddet. - Hva sa du?
- Har jeg ikke sagt at Jason er min? - Hun mente ikke noe med det.
Du forstyrret meg mens jeg spiste.
- Du og jeg er ikke så ulike. - Men ikke jevnbyrdige.
Jeg ville bare hjelpe en sulten venn.
Hvorfor drakk hun ikke bare Tru-Blood?
- Jessica. - Jeg er så lei for at jeg sa det.
- Det går bra. - Nei, det gjør det ikke.
Hva er det? Hva er det dere vet?
Vi vil alle møte solen her inne.
Adilyn!
Pappa!
Jeg er så lei for det. Jeg er så lei for det, pappa.
- Skal du ikke skjelle meg ut? - Nei da. Du er hos meg nå.
Du er hos pappa.
Ta hendene mine-
Tør jeg spørre hva som fikk deg til å ombestemme deg?
Tja, det blir for tungt å kjempe mot skjebnen i all evighet.
Herregud! Hvem har gjort dette mot deg?
Eric.